INSPIRISANO ISTINITIM DOGAĐAJIMA
Kolika je pukotina?
Moramo odbaciti balast!
Zaustavi kočiju!
Amelija?
Kako si danas?
Ne moraš danas leteti. Pođi sa mnom natrag u Ričmond.
Antonija, daj mi trenutak. Nakon svega, niko te ne bi krivio. - Bi.
Moja je krivica.
Imam dogovor sa gdinom Glejšerom.
Jedva ga poznaš, a već te nervira. - Antonija, molim te. Ja...
Samo tren.
Poslednji sestrinski savet.
Treba slediti instinkt.
Amelija Vren! - Koliko će visoko leteti?
Amelija Vren! - Pročitala sam sve o tome.
Miči se s ulice! Hajde, skloni se!
Jašite konja, mlade dame!
AERONAUTI
VREME DO STARTA: 5 MIN I 40 SEC
Zakasniće. - To bi te trebalo najmanje brinuti.
Smrkava se, Džon. - Džejms, zar oblaci ne izgledaju preteće?
Već sam objasnio gđi Vren, koliko je važno, da su svetlo i vetar usklađeni,
ali ona me ignoriše. - Džejms, pogledaj gore.
Nije tako loše. Moja jutrošnja merenja su bila jasna.
Ne sumnjam, ali i ti si već grešio.
A možda nisi... - Ni ne pomišljajte o tome.
Ned Čejmbers! - Džon Tru, dobar prijatelj. Džon, ovo je Ned.
Odvažni privrednik, koji je investirao u našu ekspediciju.
Nemojte ni pokušati reći, da je let nemoguć. - Naša nauka je vazduh.
A upravo vazduh niko ne kontroliše. - Platio sam za plin i svilu.
Zar ovaj balon nije najjači i najveći?
Ne mogu se takmičiti sa vremenom. Ne mogu odgovarati za tragediju.
Ne želim odgovarati za 10.000 koji su došli
jer ste im obećali istoriju. - Letećemo.
Nebo mora ostati ovakvo samo 90'.
Čim budemo iznad oblaka, biće Ok. - Dobro! Tada smo to raščistili.
Niste li se hteli ukrcati u 5?
Spreman sam. Samo čekam pilotkinju. Nije prvi put da čekam na gđu Vren.
Zaista ugodna osoba.
Velika postignuća zahtevaju kompromis.
A on je samo jedan od kompromisa.
Amelija dolazi! Pozdrav svima i dobrodošli!
Jeste li spremni?
Amelija!
Kasnite.
Lekcija jedan iz aeronautike:
Mi nebeska stvorenja ne brinemo o zemaljskim satovima.
Gdine Glejšer, uopšte niste gdin?
Pružite mi ruku.
Idemo momak! - Kao da nikada nije video ženu! Ne dozvoli dami da čeka! - Hajde!
Uzmi je za ruku! - Dajte joj ruku, gdine Glejšer!
Bezobrazniče...!
Spremna? - Gdine Glejšer, nemate pojma koliko.
Posi! Dobra devojka.
Ona ima psa!
Hej, šećeru. - Ne. Ne dolazi u obzir. Ne vodimo psa.
Moramo podilaziti publici, a ona želi mog psa. Ne vaše kutije.
To su važni meteorološki instrumenti. - A ovo je važan pas.
Zove se Pozi. Važna Pozi!
Idemo, unutra. Oprostite. Dame i gospodo!
Danas ćemo ja, Amelija Vren, moj drski naučnik gdin Glejšer
i moje čudo od psića promeniti svet!
Jeste li spremni, da to učinimo? - Da!
Balon, na kome stojim,
Mamut, je kao ni jedan drugi,
sa njim ćemo se uzdići u vazduh,
više od bilo kog čoveka ili žene do sada.
Francuzi su se uzdigli do 7.000 m. Danas...
ćemo mi oboriti rekord i vratiti ga natrag u ovu prekrasnu zemlju!
Ko zna... Možda
stignemo do meseca i donesemo
zvezdani prah!
Danas se piše povest.
A vi ćete biti deo toga!
G. Glejšer, sad je trenutak. Uskočite.
Vatromet? - Spremni? - Da. Samo moram ponoviti svoja merenja
i proveriti opremu.
Sva moja oprema bila je unapred pripremljena.
Ne dirajte konopac, to će ispustiti plin. - Znam kako leti balon.
Šta to radite? - Mi letimo! Nebo nas čeka! - Ne, merenja tla su važna.
Srećan put, stari!
Do viđenja!
Šta činite? - Nudim ljudima nešto za njihov novac. - To će naštetiti balonu!
Možda. - Do viđenja! - Za Boga miloga!
Do viđenja!
To je apsurdno. - To se zove zabava. - Mene to ne zabavlja.
Za ovo je potreban humor koji vam očito nedostaje.
To je besmisleno. - Ne budite mrzovoljni. Dodajte mi psića.
Šta vam pada na pamet? - Dajte mi Pozi. - Neću. - G. Glejšer, psa. Odmah.
Do viđenja!
Brzo. Idemo. - Trebao bih vam ga... Jednostavno dati? - Da, dajte ga.
Ok. - Dođi, Pozi.
Ne, ne!
Jeste videli?
Bravo, Pozi!
Dođi, Pozi. Dođi, devojčice.
Tu je.
G. Glejšer, prvi put ste u vazduhu? Trebali bi se manje mrštiti
a više uživati u svetu koji napuštamo.
Veličanstven grad, zar ne? London.
Sve deluje tako... - Beznačajno?
Jeste li ikada ozbiljni, gđo Vren? - Ponekad.
Mnoštvo je htelo svedočiti, kako rušimo visinski rekord.
Nisu trebali gledati i letećeg psa. - Još uvek ste na tome?
Kroz život sam ismejavan zbog onoga što radim.
Nadam se da je današnji dan izuzetak. - Na čemu se temelji vaš ugled? - Moj ugled?
Da, vaša naučna reputacija. - Na mojim člancima,
mojim otkrićima. - Vaša reputacija temelji se na papiru, a moja na vrisku.
Ljudi su željni zabave. A oni plaćaju ovo putovanje.
Idete li u operu?
I ja sam to videla.
Oblaci nisu razlog za brigu?
Ja sam naučnik, vi ste pilot. Ostanimo pri tome.
Džejms! - Dođi, Džon! Propustićemo start.
Već je u vazduhu. Mogli smo ga videti i sa zemlje.
Moramo ga videti iz najbolje perspektive. - Zaboga.
DVE GODINE RANIJE
Vedro nebo. Predviđam dobar start,
što znači da ćemo ga videti za tačno 24".
Jasno ti je da se možda neće uzdići? - Čarls Grin će se uzdići.
A da ipak nisi blizu ruba? - Džon, prestani da budeš namrgođen.
Brojim li ja sate u kojima ti pomažem da lepiš leptire u album?
To nije opasno.
5, 4, 3, 2,
1.
Može biti bilo šta. Pukotina na gasom ventilu ili u svili.
Prilagodio je svilu obliku balona.
Širina je na vrhu, poput padobrana. Jako pametno.
Mogu li? - Da, možeš.
Džon. Da si imao dovoljno vremena...
Dobićeš svoju šansu. Tvoja vrednost će biti prepoznata.
Mislim da je dovoljno poznaju.
Gospodo! Gospodo! Danas znamo više o svetu oko nas
nego ikad u našoj istoriji. Pa ipak,
još smo ograničeni neznanjem što je stvarno iznad nas.
Uz napredak koji smo postigli kroz letove i istraživanja balonom Čarlsa Grina
uspeli smo meteorologiju za deceniju unaprediti.
Analiza zemljinog magnetskog polja, solarnog spektra,
znanje o temperaturi kondenzacije i oksigenaciji atmosfere,
atmosferski... - On želi moj balon.
Ne, gdine. Tražim samo financiranje vlastite ekspedicije.
Prikupimo li dovoljno podataka, mislim da možemo otkriti obrasce i odnose...
Gdine, mi smo naučnici, a ne proroci.
Govorite o vremenskoj prognozi. - Odgovornost naučnika
je naći red u haosu. Molim vas, shvatimo nebo...
Blizu ste predviđanju vremena kao i predviđanju pokreta žabe u čaši.
Shvatimo nebo iznad nas, gospodo...
Mi... - Zaslepljeni ste. - Uz finansijsku pomoć bićemo na pragu izuzetnih promena.
Mogućnost poboljšane vremenske prognoze mogla bi...
...spasiti živote. Gospodo! Molim vas!
Moramo li ovo slušati? - Molim vas!
"Džejms Glejšer je ove nedelje ponovo govorio pred Kraljevskim društvom
o svojim planovima, da vreme učini naukom."
Piše u Tajmsu. Pročitao? - Da, tata. - "Praćen podsmesima."
Arture, molim te prestani. - Usput, greše. - Većina ih misli da ti grešiš.
Njutnu takođe nisu verovali. - Njutnu? Ma daj, Džejms.
Njutn je promenio način na koji vidimo Zemlju, planete i zvezde.
Misliš da možeš predvideti,
kad će padati kiša.
Zar te ne boli što ljudi govore o tebi, Džejms?
Voleo bih da to tebe ne boli.
<b>GLEJŠER I SIN OTKUP I POPRAVKA SATOVA
Vreme: 9' i 23".
Visina je 1.650 m.
Temperatura vazduha je 18°C. - Divno. Možete li...?
Molim? - Samo gore.
Da.
Trebate obući kabanicu, gdine Glejšer.
Ok. Sad ti izlaziš.
Šta šaljete po golubovima? - Naša očitavanja.
Razumem. - Ohrabrujuće je, da razmišljate i o smrti.
Samo sam se osigurao, ukoliko se ne vratimo.
Oblak!
"Šta može doneti veću radost jednom stvorenju od uživanja i radovanja slobodi?
Biti na slobodi i biti gospodar svih delova prirode...
Vladati sa zemlje vazduhom... - Vladati sa zemlje vazduhom... Do nebeskih visina...
Hraniti se veličanstvenim svojstvima cveća i korova...
I uzeti sve što veseli oči."
Spenser. "Sudbina leptira", jedna od mojih najdražih pesama.
Iznenađujuće. Nisam mislila da ste poetska duša.
I naučnici mogu uživati u rečima, gđo Vren.
Moj suprug je voleo tu pesmu.
Voleo bih da sam ga upoznao.
Ne bi vas voleo. - Stvarno? - Preferirao je praktičare a ne teoretičare.
Vreme će se održati? Instinkt govori...
Instinktu nema mesta u vremenskoj prognozi.
Lažete me. - Sva moja jutrošnja merenja su bila vrlo jasna.
Skrivati zabrinutost ne znači biti u prednosti.
Zaglavili smo ovde bez obzira što kažete. - Pritisak se menja brže od mojih proračuna.
Uskoro ćemo biti mokri.
Počinje.
Ne znam koliko nam vaši instrumenti koriste.
Učvrstićemo pregrade, i obucite kišnu odeću.
Nagrade za tvrdoglavost nema. Ako već ne slušate mene onda barem ovo.
Nijedno moje merenje nije nagovestilo oluju.
Ali jedna je tu, nalazimo se u kumulusu,
i baš tu ne smemo biti. - Ne bojte se.
Svila nije provodnik, ne privlači munje.
Ako nas ipak pogodi, gas će eksplodirati,
a onda nećemo dovoljno živeti, kako bih predočila...
Držite se čvrsto!
Spakujte opremu. - Instrumenti pokazuju...
Ne mičite se i ostanite mirni. Moram nas izvući.
Ne! Ne! Ne smemo se spuštati. To nam je jedina šansa.
Naravno da se ne spuštamo. - Ne? - Izbeći oluju možemo
samo ako idemo ispod ili iznad nje.
Najsigurniji način je iznad.
Idemo prema gore? - Šta ste mislili sa kim se vozite balonom?
Amelija! Amelija! Amelija!
Dajte mi ruku! - Džejms!
Držite čvrsto!
Čvrsto!
Uhvatite mi ruku!
1, 2, 3!
Sve u redu? - Da.
Držite čvrsto! Još nije prošlo!
Imali smo sreću. Ili smo bili briljantni.
Mogu pogledati kroz vaš dvogled? - Nema se što videti.
Izgubio sam ih u oluju. - Svejedno bih pogledao. Neću ukrasti.
Nisam to ni pretpostavljao.
Zanima te vazduh? - Želite biti s njima? - Bio bih nepotreban balast.
Svejedno.
Neki posežu za zvezdama. Drugi ih podstiču u tome.
Volio bih da sam gore. - Ne bojiš se oblaka? - Oblaci su samo voda.
Ili ptica koje te napadaju?
Mogu li videti kroz dvogled?
Vidim ih, gdine. - Nemoguće. - Ipak ih vidim.
To je cela moja težina.
Dobro ste?
Ovo bi trebalo držati. Nadam se.
Izgleda mi prilično nesigurno. - Jače je nego što deluje.
Tačno.
Džejms. Džejms, propustićete!
To je oreol!
Već ste ga videli? - Vi ne? - Da, u knjigama.
Bolje proverite svoje instrumente. Već dugo niste napravili dobra očitanja.
Zezate me, zar ne?
Zabavlja me što se radujete nečemu što nema veze s brojkama.
Primećujete li potpunu tišinu?
Oblak!
Čujete li? To je zvono.
Zvona.
Odakle dolazi?
To su konji. Vlaga prenosi zvuk.
Ulični zvuci. - Leteli smo kroz oluju, ali London nas prati.
Visoka očitanja barometra su fenomenalna. - Amelija!
Amelija! Amelija! Amelija!
Amelija, to... Amelija, što vam je? Jeste dobro?
Uskoro će proći.
Nisam ih zaključala. - Ne.
Nisi obučena. - Ali ipak nosim odeću. - Kad si je zadnji put promenila?
Provaljuješ vrata, kako bi mi rekla da je operem?
Kad su zavese zadnji put bile razvučene? - Sunca izbeljuje.
Nameštaj bi trebao zadržati svoj sjaj. - Koji sjaj?
Onaj na kojem su ostaci jela ili onaj sa prljavom robom?
Ne moram videti kako bih znala da je tu.
Koliko god uživaš u samosažaljenju, ovde nisam zbog čišćenja.
Filip nas poziva na zabavu. - Ne. Ne.
Amelija. - Mrzim kako mi izgovaraš ime.
Kao da me sveštenik moli da priznam svoje grehe.
Dve godine su prošle.
Misliš, da bi Pjer to želeo?
To je čak i ispod tvog nivoa.
Pomoći ću ti da se presvučeš.
Dođi. Sestre zajedno.
A onda ću te pustiti da istruneš.
Puno je to lakše tvrditi sa zgodnim muškarcem pod rukom.
Da, naravno. Da. - Molim te.
Majka je rekla: "Zašto imati jednog muškarca, kada možeš imati dva?"
Izvolite. - Sa zadovoljstvom. Oprostite? - Veselo. - Onda pođimo.
Sestra ti je tako ponosna, što te nagovorila. - Ćao teto.
Stalno nagovora muškarce da te zamole za ples. - A oni ne žele?
Mislim da te se plaše. - Kako uzbudljivo.
Ipak, teško je biti žena koja izaziva strah.
Vi ste udovica Vren? Ne volim taj izraz.
Ali vi ste gđa Vren? Amelija Vren. - A vi ste?
Glejšer. Džejms Glejšer.
Drago mi je, gdine Glejšer. Šta vas dovodi ovamo? - Ovamo? - Da.
Sebične potrebe jedne sestre. A vas?
Poslovne potrebe prijatelja.
Trebao je pratnju zbog svoje romanse. Verovatno vredi hiljade funti godišnje,
tako da sam ovde zaglavio kao i vi.
Ne moramo sebi to raditi. - Oprostite, ja sam naučnik,
astronom i meteorolog, i ja... - Naučnik, astronom i što?
Mislim, da vreme možemo predvideti.
Gđo Vren, moram napraviti neke studije o vazduhu. I moram biti u vazduhu.
A vi mi morate pomoći oko toga. - Imate li balon?
Još ne, ne. - Dakle, pozivate me tamo,
gde bih u biti ja vas trebala da pozovem? - Ne, mi moramo...
Trebate mi da poletimo više,
nego što je iko ikad bio... Šta je?
Plešimo. - Plešimo? - A onda možemo dalje razgovarati.
Amelija.
Pretpostavljam, da se ovde igrate sa drugima.
Mislite da pravim nekoga ljubomornim? Ipak ne izgledate tako dobro.
Muškarci se skamene od straha, da samo razgovaraju sa vama
a kamoli da plešu. Mislim da se igrate sa nekim drugim.
Pametni ste. - Ja sam posmatrač. - Ili drznik.
I ja imam pretpostavke o vama.
Recimo, da nemate pozivnicu za večerašnju zabavu.
Ta pretpostavka je tačna? - A kako ste došli do toga?
Odelo vam je demode, cipele su vam grozne,
loš ste plesač, ja vodim, a ne vi,
i zato što vas ovaj gdin uopšte ne poznaje.
Hvala za ples. - Nisam imao pojma, da vam je spoljašnost tako bitna.
Oprostite, što ne odgovaram vašim standardima. - Briga me za vaše cipele.
Ali ne i što lažete. - Biće to vaš balon.
Samo tražim slobodu da radim na svojim eksperimentima.
Ja nisam kočijaš za iznajmljivanje. - Dobro, jer ja tražim kolegu naučnika.
Shvatimo li vreme, gđo Vren, znaćemo kako zaštiti brodove i mornare,
kako farme učiniti produktivnijima, kako zaštititi svet od poplava,
suša i gladi.
Možemo spasiti hiljade života.
Želim ponovo da napišem vazdušne zakone. I treba mi vaša pomoć.
Hoćete li mi...
dakle pomoći?
Šavovi moraju biti besprekorni. - Ti me kažnjavaš!
Fabrika puna zapaljivih gasova nije baš najsigurnije mesto za decu.
Kažnjavaš me zbog te glupe večeri. - Ne, zahvalna sam što si me dovukla tamo.
Inače ne bih upoznala gdina Glejšera.
Devojke, verujem da negde imamo kolače.
Ako to nije dokaz kazne, ne znam što onda je. - Ne ovde.
Mrzela sam putovanja sa Pjerom,
ali da ćeš sama leteti, ne mogu... - Sa gdinom Glejšerom. - Ti si mi jedina sestra.
Ne želim te izgubiti zbog te gluposti.
Ti bi radije, da se udam za muškarca, kome ću se podrediti.
Bilo bi mi draže, kad bi pronašla put, da budeš srećna.
Ne možeš pobeći od problema.
Moraš se suočiti sa njima na zemlji, kao i ostatak nas.
Antonija, stvarno sam dobar pilot balona i želim iskoristiti ono u čemu sam dobra.
Vrlo si sposobna žena. Mogla bi biti dobra u mnogim stvarima.
Mogla bi imati najlepši život kad bi samo pokušala.
A ako to ne želim? - Trebaš naučiti, kako to voleti.
Najveću sreću sam pronašla gore.
On je bio tvoja sreća, ne prokleti balon.
Dođite, devojke. Zakasnićemo na ručak.
Jeste već bili ovako visoko? - Samo jednom. - Sa Pjerom?
Imamo dovoljno vremena.
Pričajte mi o njemu. - Stidim se, što se ne držim vašeg rasporeda razgovora,
ali nemam šta da kažem.
Ne boli vas glava? - Ne. Ne osećam ništa. Žao mi je... Nisam hteo...
Nisam se hteo mešati, u ono što vam se dogodilo.
Zaceliće.
Neće ostati ožiljak.
Na ovoj visini? Vidite.
Imao je pravo. Budala je imala pravo.
Od svih neverovatnih stvari.
Moj prijatelj Džon Tru, napisao je studiju o njima. Pretpostavio je
da osim ptica, i insekti putuju nošeni vazdušnim strujama.
A ja mu nisam verovao. I nisam mislio da ćemo mi to dokazati.
Oprezno.
Odlazi.
Kuda lete?
Možda dopuštaju vetru da odluči.
Svideli bi se... Pjeru.
Moj suprug je bio najhrabriji čovek, kojeg sam poznavala.
Video je prilike koje drugi nisu mogli da vide.
ali njegova najtrajniji kvalitet bila je duboka
i istinska ljubav prema lepoti sveta.
Hvala.
Drugi me samo žele pogurati dalje. Hvala, što i vi to ne radite.
Ne mogu uopšte pojmiti šta ste izgubili.
Ne.
Ne možete.
Vratite se svojim instrumentima, gdine Glejšer.
Kažem, vratite se svojim instrumentima.
Idem.
SMRTONOSNI AERONAUTIČKI IZLET
PJER RENE STRADAO PRI POKUŠAJU OBARANJA VISINSKOG REKORDA
AERONAUT I NJEGOVA SUPRUGA Pjer i Amelija Rene, 11. septembra 1856.
Izgubljena je? - Vren, ne? Amelija Vren?
Tražim Džejmsa Glejšera. - Možete sačekati napolju, dok ga ne dovedemo.
Naša politika prema lepšem spolu...
Onda ću ga sama potražiti. Lepo vas je ponovo videti, Čarls.
Vreme, Džoni? - 17".
Idemo, Džejms. Zamisli, padaš prema tlu.
Brže! Oprema će ti biti uništena. - Da. - 26 ". Bravo.
A rekao si, neću uspeti ispod 30.
Bila sam nerazumna. - Gđo Vren, kakva čast.
Da vas provedem okolo? - Moram vas napustiti.
Napustiti?
Ali već gradimo balon.
Najveći, koji je ikad naručen. - Ne želim se popeti u balon.
Nikad se više ne želim popeti u jedan balon.
Ne, ne. To nije prihvatljivo. Već je potrošeno puno novca.
Oprostite, gdine.
Moja odluka je donešena.
Dobro veče, mama. - Putnik se vraća.
Trebao si doći prošle nedelje. - Da, znam. Oprosti. Imao sam... imao sam nekoliko...
Da, sve smo pročitali u novinama.
I baš ona, Džejms.
Ženama nije mesto u balonu.
Ona pradi predstavu od sebe. Može ti uništiti reputaciju.
Radovaćeš se, da je ekspedicija otkazana.
Gđa Vren ne želi rizikovati i leteti sa mnom. Je li on gore?
Njegov um se opet poigrava sa njim. - Pogoršalo se?
Dođe i prođe. Budi oprezan sa njim.
Zauzet? - Etel! - Tata, ja sam, Džejms.
Etel! - Mama zna, da sam ovde. Ja sam Džejms. Tvoj sin.
Vi ste... mome sinu je tek 10. - Starim.
Šta si to gledao? - Ne prilazi tamo.
Palas? Gledao si Palas?
Naravno da gledam Palas.
Dobro se vidi.
Uzmi. - Ne pretvaraj se da kroz to možeš nešto videti.
Pokazaću ti kako se dvogledom posmatraju zvezde.
Za neke poslove je sasvim dovoljan.
Tvoje putovanje. Ti ideš na put. U balonu.
Pokušavam, tata. Da. - Da vidiš zvezde?
Nadam se. - Nekad sam sanjao, da uzimam čaršav,
hvatam nalet vetra i padobranom plešem među zvezdama.
Znam. Pričao si mi.
Ništa. Ništa nije zagonetnije ili lepše
nego zvezdano nebo.
Šta radiš ovde?
Znaš pravila. Ne ulazi u moju sobu. - Ja... - I ostavi taj dvogled.
Jako je vredan, Džejms. - Znam tata. Ja sam ti ga kupio.
Umoran je. Nemoj ga previše naprezati. - Hvala. Isprati momka. - Da, dragi.
Pusti, dok je još Ok.
Laku noć. Ja ću... Vidimo se sledeće nedelje.
Džejms.
Za tvoje putovanja.
Hvala.
Dokaži, da nisu imali pravo.
Sledeće nedelje.
Gdine Grin? Gdine Grin, gdine? Gdine?
Zar to nije gdin Glejšer, prognostičar?
Radije bi da ga zovu meteorologom. - Naravno. Puno sreće sa tim.
Sigurno ste upoznati, da nisam dobio sredstva,
bilo od Kraljevskog društva ili od nekog drugog.
Skupa preokupacija. - Čujem da želite ponovo da letite.
Da. - Želim da vas podržim. Voljan sam biti vaš pomoćnik. Takođe, imam dobre ideje,
kako povećati udeo vodonika u ugljenvodoniku.
To bi vam enormno pomoglo. Napokon biste srušili visinski rekord.
Bili ste nekad u balonu? - Opširno sam ih proučavao.
Imate iskustva sa promrzlinama, i niskim pritisakom
kao posledicama nedostatka kiseonika u mozgu?
Kako inače učiti, ako ne kroz dela? - Upravo takvu pomoć trebam.
Teoretičara bez znanja o stvarnim opasnostima u vazduhu.
Potražite si neku drugu budalu. Možda Francuze.
Ili još bolje, onu ženu. Ugodan dan.
6.770.
Verujete termometrima? - 6.820.
Ako da, trenutno je - 6 °C, a to je hladno.
6.850. Zapišite temperaturu.
Dopuštate mi da pišem u vašu knjigu? Kakva čast.
Usporavamo? Zar nismo na 6.800? - Ipak ste zainteresovani.
A sad smo viši. Nepodnošljivi ste. - A vi uzbuđeni.
Sada smo na 6.900.
Istorija će biti ponovo ispisana. - 6.980.
7.000. - 7.000.
Sada smo viši, nego što je
iko ikada bio.
Hvala, što ste me povezli u vašem balonu, gdine Glejšer.
Hvala, što ste me povezli u vašem balonu, gđo Vren.
Uopšte ne deluje drukčije, zar ne? - Naprotiv.
Ovo je trenutak, na koji sam uvek čekao.
Pretpostavljam, da sam i ja na njega čekala.
Tačno. Sada...
Mislite li još uvek da se možda nećemo vratiti?
Poslaću samo jednu poruku Čarlsu Grinu.
7.300 m. Sada se penjemo još brže. - Jeste li mogli pretpostaviti?
To je zato, jer je vazduh ređi. - Širi se. Trebamo biti sporiji.
Dakle, vazduh pomaže naš uspon.
Nije li to izvanredno? - Vreme je da obučemo kabanice.
Nisam ih poneo, bile su preteške. - Rekla sam vam, treba vam kabanicu.
Oprema i balasti su važni. Prehladim li se... - Prehlada?
Četiri termometra i čudna kutija, ali bez kabanica? - Ne pomerajte se.
Prehladu možete sprečiti. - Moramo dole. - Ne, nećemo se spuštati. Još ne.
Oluji možete pobeći uspinjanjem. Citiram vas.
Možda tako pobegnemo i prehladi. - Na osnovu koje nauke?
One, koja kaže da svaki sledeći sloj vazduha donosi nešto nepoznato.
A sa svakim slojem smo bliži suncu. - Već smo postigli...
Ima još neodoljivih stvari za otkrivanje.
Smrzavate se! - Šta imate da izgubite? - Naše živote.
To bi moglo biti važnije od naših života!
Molim vas. Znam, da i vi to želite koliko i ja.
Ja se spuštam.
Ne. Balon je izdržao sve čemu smo ga izložili. - Ne radi se o njemu.
Ne radi se o nauci. Radi se o ratu protiv onih koji vladaju vama.
I ja se borim s njima. Ja... - Ne radi se... Radi se... Radi se o ovome.
Pogledajte.
Ništa nije lepše ni zagonetnije od zvezdanog neba.
A pogledajte nas.
Plešemo usred njega.
Želeli ste ovaj natpis na balonu, Amelija.
"Caelum certe patet, ibimus illi." - "Patet, ibimus illi."
"Nebo nam leži kao na dlanu.
Krenimo tim putem." - Nebo nam se otvorilo.
Otvoreno je.
Ali razumete, da u nekom trenutku ne možemo dalje? - Da, razumem.
Razumete li,
da o tome ja odlučujem?
Da, razumem.
Hvala. - Zahvalite mi se dole, ako to zaslužim.
Zaslužujete moju zahvalnost.
Dobro veče, gđo Vren.
Moja odluka je donešena, gdine Tru.
Razumem. Samo sam vam hteo pokloniti ovu knjigu.
Predivna je. - Slike snežnih pahuljica.
Studija matematičkih mogućnosti prirode od Džejmsa... - Džejmsa Glejšera.
On veruje da razume nebo. - Svesna sam toga.
Nažalost, ponekad pogreši. Za danas je stvarno predvideo sneg.
Ali češće otkriva izuzetne činjenice.
Putujte sa njim, doživite to. Ja sam to uradio.
Oprostite. Odbila sam. Nije vas trebao poslati. - Nije me poslao.
Moje uveravanje smatra lošim. Došao sam na vlastitu inicijativu.
Nećete me nagovoriti. - Džejms veruje da ga gore čeka nešto izuzetno.
Tu priliku ne smem propustiti? - Pogrešo me razumete. To je obaveza.
Malo ko u životu ima šansu da promeni svet.
Vama je data ta odgovornost, gđo Vren.
Morate je preuzeti.
Uživajte u knjizi.
U IME DIVNIH SEĆANJA NA PJERA RENEA
Više? - Više, više.
8.700 m. 8... Temperatura? A temperatura...
- 15 °C.
Jako čudno.
Šta smo više gore, to je manje vlažno.
Ovde gotovo nema vodene pare.
Još ima leda.
Ove temperature su bez presedana.
Ovako niske temperature niko ne bi očekivao. - Da.
Kolika je bila temperatura? - Minus 15 °C.
A daj...
Ok.
Izađi.
Ne brinite. Imamo još jednog.
Ipak nemamo.
Šta radite? - Otpuštam balast. - Otpuštate balast? - Posledica smanjenja pritisaka.
Balon nije siguran. - Ozbiljnije nego što sam mislio.
Pritisak može dovesti do pukotina.
Na ovoj visini pukotine su kobne. Šta radite? Treba nam taj balast!
Ne! Dajte mi vreću! Vreme je za spuštanje!
Neću prestati jer ne podnosite malo pritiska.
Zar ne vidite što se događa?
Nedostatak kiseonika utiče na vaš mozak. Ako se ne spustimo, umrećemo.
Vaš suprug je rizikovao vaš život zbog svog avanturizma.
Ja ga rizikujem zbog nauke. - Ne znate ništa o smrti mog muža.
Poznato je da je bio nesmotren.
Zamislite sebi to ponovo.
Ali sada sa jednom pilotkinjom.
Molio me je da prestanem. Govorio da rizikujem sa balonom.
Koliko je velika pukotina?
Šavovi su popucali!
Ja... borila sam se
za moje mesto za stolom. Padamo prebrzo.
Umrećemo ovde! Moramo odbaciti balast!
Mora postojati još nešto. Razmisli. - Da. Da. - Razmisli.
Hvala, što si mi omogućila da budem tamo gde pripadam. Glavu gore. - Ne! Pjer! Ne!
Amelija.
Tako mi je žao.
Niste vi krivi
zbog smrti drugoga.
Nikada sebi neću oprostiti tu grešku.
Tako mi je žao.
Stvarno žao. - Sada.
...spustićemo balon.
Da.
Mislim...
Mislim da smo otkrili, da kisik...
Otvori se, prokletstvo!
Otvori se!
Hajde!
Idemo!
Džejms! Džejms! Morate se kretati. - Da.
Vi... u mirovanju, dolazi do nedostatka kiseonika.
Ventil za odvod gasa je smrznut. Moram ga gore otvoriti.
Ostanite živi.
Ostanite ži...
Amelija! Amelija!
Hvala...
što si mi omogućila da budem na mestu gde pripadam.
Zar nismo već trebali nešto da čujemo? - Ne.
Čućemo samo ako se nešto desi. Šta manje čujemo,
to su im šanse veće.
Onda molimo se za tišinu? - Da. Moli se za tišinu.
Još nema znaka od njih.
Bože!
Džejms!
Bože!
Hajde! Džejms!
Hajde!
Džejms. Džejms. Džejms!
Džejms. Džejms.
Džejms, još smo živi.
Spuštamo se. Džejms. Džejms..
Džejms.
Džejms?
Spuštamo se.
Ne želim da mi se ono ponovi.
Džejms.
Vaš čudni uređaj sa dve cevi čini nešto jako neobično, znate li?
Mislite na moj higrometar?
Žmirka. Zar to nije značajno? - Moglo bi biti.
Spuštamo se.
Baš tako.
Bio sam......u nesvesti. - Bili ste.
I mislim da sam izgubio glavu.
Da, tako se čini.
Dobro, idemo onda.
Vreme: 1h, 11' i 19".
Visina?
8.700 m.
A temperatura?
Nepoznata. Izgubili smo termometar.
A i moj higrometar je imao bolje dane.
Ni on ne pomaže.
Merenja pri silasku su manje važna.
Vaše ruke.
Za kabanicu nije bilo mesta, ali za rakiju da?
Naučnik bez opreme je ništa. Pružite ruke.
Šta smerate? - Boleće. Oprostite ali morate ih otvoriti.
Znam.
To boli. - Bolje? - Ne.
Gore je.
Ne znam šta ste učinili za mene tamo napolju...
ali je bilo bez sumnje nešto ogromno.
Jadne vaše ruke. - Pogledajte. Sneži.
Kao da nam nije bilo dovoljno.
Proći će.
Zanimljivo bi bilo analizirati otopljenu vodu.
Moja sestra je pitala, zašto se opet želim vratiti u balon.
To sam htela,
jer sve što znam,
što me je on naučio
i što sam izgubila, bi trebalo biti zbog višeg cilja.
Sve ovo moram još preraditi,
pre nego shvatim, što smo mi postigli, ali...
Izgleda da atmosfera ima slojeve. - Nisam to mislila. - Postoje obrasci.
Njutn je rekao da gradimo previše zidova i nedovoljno mostova.
Ne želim da čujem ništa o Njutnu.
Nego o vama.
Celog života pronalazio sam utehu u nauci.
Zahvaljujući njoj dajemo smisao stvarima koje ne kontrolišemo.
Ona unosi određeni red u haos koji nas okružuje.
Ali ako bi naukom i mogli objasniti
oreol ili snežne pahulje...
nemoguće je naučno objasniti njihovu lepotu.
Zajedno...
približili smo sebi zvezde.
Približili smo ih.
Primećujete li nešto na snegu?
Ne pada. Lebdi.
Statičan je. - Čudno. Možda smo... - Čini se da smo jednako brzi.
Kao sneg? - Gas još uvek izlazi. U kombinaciji sa padom pritiska...
Balon se urušava. - Brzo, pomozite mi!
Povucite! Vucite! - Šta je to bilo? - Moja cipela.
Radije ne pitajte. - Ako vam je cipela bila gore, onda...
Ostavimo zahvaljivanje za posle. Moramo izgubiti na težini.
Puno težine. Odmah!
Dođite. Kovčeg! Kovčeg! - Evo.
1, 2...
Skinimo jakne. Moje ruke! Pomozite mi. - Da. Odmah.
Dođite!
Ne funkcioniše!
Penjite se prema prstenu. - Molim? - Penjite se prema prstenu!
Moramo otpustiti košaru! Ona je najteža! Idemo!
Brzo! Hajde!
Ok!
Hajde!
Još jedan!
Držite se!
Nije dovoljno! Još smo prebrzi! - Biće dovoljno.
Amelija? Šta radite? - Nisam sigurna trebam li ovo preživeti.
Amelija, ne! Siđite odmah! Amelija!
Amelija!
Plahta.
Amelija, plahta! Prerežimo konop, koji balonu daje oblik,
a onda će se svila povući i formirati padobran.
Neće uspeti! - Hoće! Ne vraćam se sam! Ne vraćam se sam. Ili oboje ili niko.
Držite se!
Uspećemo!
Uspelo je! Uspelo je!
Još nije gotovo.
Džejms!
Amelija? - Džejms!
Džejms! - Amelija, dolazim! - Džejms!
Džejms! - Amelija! - Džejms.
Amelija! - Džejms.
Upravo sam vas hteo potražiti. - Niste se baš žurili.
Možete li stajati? - Radije ne.
A ako vam pomognem?
Onda bi išlo.
Procenjeno je da smo se tog dana popeli do 11.300 m.
11 km visoko.
"Dva aeronauta su bila bliže mesecu i zvezdama
nego celo čovečanstvo pre njih." Tajms, Etel. Jesi li pročitala?
Da Arture, pročitala sam.
Moj sin. - Pomno prikupljeni podaci Džejmsa Glejšera
pokazali su, da atmosfera ima različite slojeve.
Ovo otkriće dovelo je do prvih naučnih vremenskih prognoza.
Da mogu uopšte biti ovde i predočiti vam ovo
dugujem sreći, malo pomoći...
i izvanrednoj hrabrosti Amelije Vren.
Zato našu priču ne pričamo radi zadovoljstva,
već radi afirmacije znanja
i za dobro svih nas.
Penjali smo se prema nebu, kako bi otkrili nešto novo,
kako bi promenili svet. Hajde! Već sam letela i po lošijem vremenu!
Napravićemo pilote od vas. - Nećemo.
Svet ne menjamo samo gledajući ga.
Menjamo ga kroz način na koji smo ga odlučili da živimo.
Pogledaj gore. Nebo je na dohvat.
Preveo: Calimero
Adaptirao na srpski: suadnovic